Det är sagt att i varje ålder, finns det en händelse...
Som för alltid förändrar världen runt oss.
Ett Nexus, om du vill.
Det är sagt att framtiden alltid är född ur smärta.
Historien om krig är historien om smärta.
Om vi är visa, blir det som föds ur smärta...
Mognat in till ett löfte Om en bättre värld...
För vi lär oss att vi har inte längre råd...
Med misstagen från historien.
Men i smärtan av det kriget blev framtiden född.
En framtid som en dag...
Har ett namn viskat på hundratals planeter.
En slutlig anstalt för drömmar…
Och vårat sista bästa hopp för fred.
Babylon 5.
Kan inte ta mig.
Luc? Lyssa? Vart är ni?
Nej.
Du borde inte vara här. Ni kan inte leka här.
Luc, Lyssa.
Vad hände med byggnaderna?
De föll ihop. Några elaka personer gjorde det.
Det är därför alla fönster i palatset är fördragna så man inte kan se.
Om de får veta att ni har tittat...
Men varför är då fönstret här om man inte får titta?
Det är kejsarens fönster, Luc.
Han är den enda som får titta ut genom palatset.
Det är därför vi inte kan stanna. Vi måste gå innan...
Nej, det är okej.
Det är länge sen jag hörde ljudet av skratt i det här rummet.
En väldigt lång tid.
Låt mig se dem.
Och vad heter ni?
Lucco Deradi. Och det här är min syster, Lyssa.
Hon talar inte mycket, eller hur?
Nej, hon är alltid tyst.
Vi tror att det kanske är något fel på henne.
Ja. Eller något väldigt rätt.
De tysta är dem som förändrar universum, Luc Deradi.
De högljudda är dem som tar alla ära.
Är du verkligen kejsaren?
Jag brukar ibland fråga mig den saken.
Ja. Jag är kejsaren.
Här, ser du?
Det här är sigillet för Centauri Rep.
Endast kejsaren får bära det.
Så, antingen är jag kejsaren, eller så är jag i massor av bekymmer.
Eller båda delarna.
Kom hit, du.
I de nästa fem minuter...
Är du kejsaren av vad som en gång var det väldiga Centauri Rep.
Du får ge en order.
Vilken order du önskar.
Gör en bra en.
Vad vill du?
Berätta en historia för mig.
Nej, nej. Det är okej.
Han gjorde mycket bättre med den frågan än jag gjorde.
Vilken slags historia skulle du vilja höra?
Jag vill ha en om stora slag och krig och mod och hjältar och skurkar!
Jag förstår.
Och vad vill din syster?
Inget.
Hon säger att hon vill höra en sann historia.
Okej.
Då kommer jag att ge er båda vad ni vill ha.
En historia om stora dåd...
om arméer av ljus och soldater av mörker.
Om platser där de levde och slogs...
Och älskade och dog.
Om stora imperium, hemska misstag.
En sann historia.
Du förstår, Jag var där vid gryningen av den tredje åldern.
Det började med människorna.
De är dem tysta som jag nämnde tidigare.
De ändrade universum...
Men i görandet betalade ett hemskt pris.
Det började för 35 av deras år sedan.
Deras hemplanet så kallad Jorden...
lokaliserad långt bort i en ointressant del av galaxen.
Vi hade inte brytt oss mycket om den delen förut.
Den hade lite militär eller strategisk värde.
Men när en kultur växer urartad...
Blir den fängslad av konst...
Av nipper, av excentricitet.
Och människorna hade konst och nipper...
Och excentricitet att spara.
Men det var inget av de där egenskaperna...
Som skulle våda som mycket död och smärta.
De hade ett talesätt:
"Stolthet före ett fall."
Och deras stolthet var deras undergång.
Jag vet.
Jag var där.
Mollari, bra.
Jag vill att du träffar general Lefcourt.
Londo Mollari, komuniké till Centauri delegationen.
- Ett nöje att träffa er, sir. - Samma här.
Snälla, sitt.
- Hur mår din president? bra hoppas jag. - Mycket bättre.
Jag såg henne precis i röda rummet.
Hon börjar få tillbaka lite färg på kinderna.
Den här jäkla influensan har tagit ut halva min personal.
Jag föreslår du ger henne lite av det här innan hon äter.
Jag tog med det från Centauri Prime när jag hörde hon blivit sjuk.
Det kommer helt och hållet att eliminera hennes symtom inom två till tre timmar.
Tack. Jag är säker på att hon uppskattar det.
Mitt nöje.
Nu, gentlemen, kanske vill ni berätta för mig varför ni arrangerat detta möte.
Givetvis.
General?
Följande av våran seger mot Dilgar, har vi tagit fördel av den goda viljan...
av andra världar för att expandera våran sfär av inflytande.
Vi har gjort bytesaffärer och gemensamma försvars fördrag...
Med ligan av icke-allierade världar.
De flesta raserna har varit väldigt mottagliga till våra framsteg.
Andra, rent av fientliga.
Och en del fortfarande ett mysterium för oss.
Vad vet du om en ras kallad Minbari?
Vi har haft några affärer med dem förut...
Men inget de senaste åren. Varför?
Vi sänder en expedition till deras gräns...
För att se om de hotar vårat program om att expandera våran sfär av inflytande.
Vi förstår att en tredjedel av deras befolkning är dedikerade till krigsföring.
De har ett krigar förbund. Inte exakt samma sak?
Semantik. Vi måste lära oss allt vi kan om dem.
Men skicka ett skepp. Ett skepp endast.
Något mer kan mottas som ett hot.
Och om det skulle hända...
Garanterar jag dig att de aldrig kommer återvända.
Mitt folk kan ta hand om sig själva.
Vi tog hand om Dilgar, vi kan ta hand om Minbari.
Arrogant och dumhet allt i samma paket.
Vad effektivit av dig.
- Vänta lite... - Lyssna på mig...
Minbari är ett av de äldsta rymdfarande raserna.
Även vid höjden av Centauri Rep...
När vi expanderade i alla riktningar...
Satte vi oss aldrig emot Minbari.
Om du inte stör dem, så stör inte de dig.
Kanske. Men beslutet är redan gjort.
Allt vi ber om är att du ger oss allt du har...
Om positionen av deras militärstyrkor så vi kan undvika kontakt.
- Nej, det är dumhet. - Ursäkta mig för att jag säger så...
Men det låter som du är bekymrad med att hålla ditt monopol på affärer.
Minbari har inget intresse i främliga affärer eller affärsverksamhet.
Och jag blir förnärmad av din delaktighet.
Jag försökte hjälpa dig. Du har vägrat att lyssna.
Där är du.
Jag ska ge dig informationen du frågar efter men det är slut sen.
Lycka till med erat uppdrag, gentlemän.
Jag hoppas bara i erat runt hoppande...
Ni inte väcker draken.
Ha en bra dag.
De lyssnade givetvis inte. Det gör aldrig arroganta män.
Sorgligt nog, har inte arrogans varit...
Enbart varit människans egenskap.
Det reser mellan stjärnorna som solvindar.
Jag tröttnar aldrig på den är synen, Lenonn.
Det förbluffar mig att Valen själv stod här där jag står...
För så många år sedan.
Ja. Jag känner ofta hans närvaro här.
Tack för du kom, Callier.
Jag är hedrad att du rest så långt.
Det är det minsta jag kan göra för den hedrade ledaren av Anla-Shok.
Jag är inte säker på den "hedrade" delen. Jag vet vad de säger om mig.
Du har lyssnat på rykten igen.
Rangers specialiserar sig på rapporter från avlägsna platser.
Rykten är vid kärnan av det vi gör.
Jag har lärt mig att ju mer våldsamt ett rykte är nekat...
Ju oftare visar det sig vara sant.
Så, framförde du min önskan om mer stöd?
Jag gjorde det. Det blev undersökt och förvisat.
De lovade!
Lenonn, var klok.
vi har burit Rangers som en del av våran kultur identitet...
Våran skuld till Valen, i 1,000 år.
Hur mycket mer kan de begära av oss?
Men nu är det när profetian sa att vi behövs mest.
-Vi måste börja röra oss. -Jag är ledsen, Lenonn.
De Gamla har bestämt sig.
Då kräver jag att få tala med de gråa rådet.
Lenonn...
Det är min rätt som ledare för Anla-Shok.
Jag kräver att få träffa dem och göra mitt fall personligt.
Om du går huvudet på de gamla, riskerar du att förolämpa dem.
Då låt dem bli förolämpade.
Du opererar här på våran bekostnad, Lenonn.
Om du trycker fram det, blir det kanske Rangers som får betala för det.
Ignorera min önskan, och vi alla får betala priset för deras dumhet.
Har du kommit från de gråa rådet?
Vänta.
Jag vill tala med dig.
Vart är du på väg?
Varför svarar du mig inte?
Tja, Lenonn?
Du sa att du önskade tala med oss.
Stig in i cirkeln och tala.
Du sa att det skulle bli en strid.
Ursäkta mig?
Du sa att det skulle bli ett stort slag i din historia.
-Luc, var tyst. -Nej, nej, det är okej.
De unga förstår inte att i krig är det död.
Vill du ha ett slag?
Skulle det hjälpa att säga dig att dessa två isolerade händelserna...
Skulle leda till det största krig i mänsklig historia?
Ja.
Många Minbari skulle dö i kriget, men innan det slutade...
Skulle Jorden själv vara vid gränsen till total förstörelse.
Och ironin är...
Den hemska sanningen som ingen vet, men som jag ska berätta för dig.
Är att blod från många som dog i kriget är på mina händer.
Mitt fel.
Majestät, jag vet att jag inte ska tala...
Men du har genomgått så mycket se senaste åren.
Du kan inte bära ansvaret för kriget mellan människor och Minbari.
Vi hade inget med det att göra.
Tack, men jag vet mina synder, kära kvinna.
Och priset jag eventuellt får betala för dem.
Nu unge härskare.
Jag höll på med berättelsen om hur Lenonn, ledare för Anla-Shok...
Som människorna en dag kom att kalla Rangers...
Togs fram till De gråa rådet.
För länge sen...
Ledde Valen vårt folk till seger...
I det stora kriget mot skuggorna.
Innan han stack iväg...
Gav hans oss profetian att de skulle återvända igen om 1,000 år.
Den tiden är snart här.
Och Rangers...
Som blev skapade för att vara våra ögon och öron vid fronten...
För att kolla efter det stora mörkrets återkomst, är inte redo.
De är endast ett par få av oss.
Och de flesta av de är gamla och trötta av års tittande, och väntande.
Uttröttad av att bli gycklade...
Av vissa medlemmar av det här rådet...
Och av krigssamlingen...
Som ser oss som en pinsamhet...
Och som inte tror på profetian om Valen.
Profetian hade också att Anla Shok kommer uppstå.
De kommer vara redo och de kommer vara bidragande i nästa stora krig.
Så?, Varför inte vänta tills det finns bevis?
Valen skapade de gråa rådet från medlemmar av varje klan
Krigare, arbetare och religiösa...
så att ingen klan skulle påverka inflytande över de andra.
Profetia faller under kategorin religion, Lenonn.
Arbetarna behöver få veta varför de borde sluta bygga broar...
och börja bygga skepp, artilleri och vapen.
Och krigarna behöver veta varför de kanske bli kallade till tjänst...
och kanske dö.
Vad säger du till dem?
Allt jag kan säga är att jag tror.
Vad mer finns det att säga?
Vi behöver pengar, resurser, folk.
Och vi måste försöka återuppta vänskapen med Vorlons.
Coplann...
vad finner krigarklanen så lustigt?
Över de senaste 100 åren, har vi sänt ett dussin skepp till Vorlons rymd.
Ingen har återvänt.
Att skicka fler vore slöseri på tid och energi och liv.
Vorlons känner till profetian så bra som du.
Dock så har de ej trätt fram och kontaktat oss.
Därför de vet att vi fallit från heder...
och att vi inte längre tror.
Då låt dem dyka upp och ge oss något att tro på.
Om Vorlons inte ser faran, så kanske inte faran existerar.
Master...
Om jag får...
Det kan finnas ett sätt att ge de andra de bevis de kräver.
Delenn är inte formellt en del av rådet.
Dock står hon in för Satai Kadroni, hon har inte genomgått ritualen än.
Det är olämpligt för henne att tala.
Jag har inte än känt sanningen eller hört Delenn bara tala när det är lämpligt.
Fortsätt, Delenn.
Valen sa att skuggorna...
skulle först återvända till sin hemvärld Z'ha'dum innan de vände sig mot oss.
Så, varför inte skicka en exspedition till Z'ha'dum...
för att fastställa om de verkligen har återvänt?
Krigarklanen kommer inte deltaga i detta.
Våra styrkor behövs här för att försvar våran hemvärld.
Dessutom, så är resan lång och svår.
Andra resor har funnit att området runt Z'ha'dum är minerat...
med fällor och uråldriga försvarssystem.
Andra raser har flyttat in, krävt det som sitt.
Så, du tycker det är för farligt för krigarklanen att resa.
Krigarklanen räds inte för något.
Men det är slöseri med våran tid.
Ytterliggare, om rådet godkänner en sådan exspedition...
det skulle skapa onödig panik bland vårat folk.
Jag håller med.
Så, de bvehöver inte resa.
Tack.
Vi åker.
Vad? Men mästare...
Vi är dem om måste besluta hur mycket stöd vi ska ge Rangers.
Vi kan lita på andras rapporter, eller se oss för själva.
Hela mitt liv...
Har jag hört om Z'ha'dum i viskningar och legender.
Jag tror jag vill se det en gång innan jag dör.
Skulle inte du vilja det?
Ja, mästare
Då, sticker vi.
Vi tar endast ett par förrådsskepp...
svurna till hemlighet för att undvika paniken Coplann fruktar.
Och vi reser indirekt...
stannar vid vissa utposter tills vi är redo för det slutliga hoppet.
Det är en elegant och enkel lösning, Coplann
Tack för att du ger det till mig.
Du tänker på något, Delenn. Jag känner igen det utrycket.
Jag tänkte bara...
Jag tror att Lenonn har rätt, och vi måste börja förbereda.
Men Coplann har också rätt.
Vorlons borde ha kontaktat oss vid det här laget.
Ja, de borde dem ha gjort.
Men om legenden runt Vorlons är sann...
Kom ihåg att de inte visar sig snabbt och aldrig alla på en gång.
Vad är det du säger?
Jag säger ingenting.
Jag sa ingenting då, jag kommer inte säga något nu.
Det har varit en lång dag och jag måste gå till min fristad...
och meditera om det här privat.
Hejdå, Delenn.
Nu, det börjar.
Ja.
Du ville träffa mig, sir?
Ja. Kom in, Kommendör. Sätt dig.
Hur mår din far?
Han mår bra, sir. Han hälsar.
Han bad mig respektfullt påminna...
att du fortfarande är skyldig honom 40 krediter från förra veckan.
Ja, ja. Jag ska ge honom det så småningom.
Det är tråkiga affärer när en bra diplomat vänder sig till fuskande...
i poker. 335
Jag kan inte tänka mig något annat sätt som han kunde slå mig på.
Jag har en möjlighet åt dig, Kommendör, och jag föreslår att du atr den.
Vi sänder ut en mission till gränsen för Minbari rymd.
Skeppen involverade kommer övervaka disponeringen av deras styrkor...
och fastställa om Minbari har några aggressiva tankar emot oss.
Jag vill ha dig på det skeppet som förste officer.
Jag är redan beordrad till Lexington.
Lexington är ett gammalt patrullskepp som aldrig kommer strida igen...
Om kapten Sterns har något med att säga till om det.
Han vill avsluta sin karriär och dra sig tillbaka med sina delar i fortsatt funktion.
Han är en bra man och en fin officer. Han är lojal mot sin besättning.
Jag känner att jag har en skyldighet att återgälda den lojaliteten.
Jag uppskattar det.
Men karriär avancemang hänger på högt synliga uppdrag.
Det här är ett viktigt uppdrag.
När det är över, kommer du vara mycket närmare ett eget skepp.
Får jag fråga vilket skepp som leder expeditionen?
Prometheus
Kapten Jankowski förlorade sin XO till Churchill för två veckor sen...
och har letat efter en ersättare. Du skulle passa in perfekt.
Jag känner en del av officerarna som tjänat under honom.
Han hanterar inte första gången situationer så bra som andra.
Ända sen Omega incidenten...
Militär tribunalen rentvådde honom från allt ansvar för det som hände.
Ja, jag förstår det. Men om jag får prata fritt.
Männen under hans befäl ser honom som en lös kanon.
Jag går helst inte in i en sådan situation...
där jag kanske måste gå upp mot min chef om nått går snett.
Missförstå mig inte. Jag uppskattar försöket, General.
Och du har rätt. Det är ett strunt uppdrag och snabb väg till befordran.
Jag kan inte lämna kapten Sterns i sticket.
Och jag känner mig inte bekväm med situationen på Prometheus.
Sheridan, du är den mest envisa man jag någonsin träffat.
Och mestadels på din egen bekostnad.
All right.
Om du vill skjuta din karriär i stöpet, vem e jag som ska stå i vägen?
Ledig.
Ja, sir.
Ursäkta mig.
Körde du precis in den transporten?
Ja.
Det är farligt att leverera gods i hyperrymd.
Varför tog din besättning är sådan ovanlig risk?
Jag ställer inga frågor, jag följer bara order.
Vems order?
Jag förstod det som att de kom från Dukhat själv.
Leveranserna får inte dra till sig uppmärksamhet från andra.
Men varför hemlighetsmakeri?
Jag vet inte.
En varje vecka får vi en ny mötespunkt.
Vi väntar, och ett skepp kommer.
De flyttar gods till vårt skepp, och vi tar hit det. Det är allt jag vet.
Du måste ha någon information om din last.
Har något med livs system att göra...
alternativa atmosfärer, det är allt jag vet.
- Vad för slags alternativ atmosfär? - Delenn!
Det är nästan tid för ceremonin. Du är inte förberedd.
Tänker du om inbjudan att gå med i gråa Rådet?
Nej givetvis inte. Hur kan du ens fråga en sådan...
För en medlem av gråa rådet skulle inte bry sig själv...
med sådana små saker som fraktskepp och transporter.
Nej, mästare, självklart inte.
Förutom när det kan involvera större saker.
Du förstår, endast en utomjordisk livsform skulle kräva en alternativ atmosfär.
Vad om det?
Jag tänkte bara på det du sa tidigare...
och kommer ihåg det då och då...
utomjordingar har kommit till oss låtsas att vara Vorlons.
Sen det inte är någon levande som någonsin sett dem är det lätt att blir lurad.
Säger du att jag blir lurad?
Jag säger ingenting.
Jag sa ingen då, och jag säger ingenting nu.
Om inte du säger att du sett en Vorlon.
Jag säger mindre än du. Förutom detta:
När mörkret kommer, om du har tvivel om dina aktioner...
behöver du bara titta i ansiktet på en Vorlon.
När du sett det försvinner alla dina tvivel för alltid.
Nu måste vi skynda oss, annars blir du sen till din egen ceremoni.
Närmar oss nästa mötesplats.
Väldigt bra.
Förbered hopp till normal rymd.
Navigation, förbered hopp.
Uppfattat, bryggan.
Motorer stand by i väntan på order.
Verkställ.
Varför kom du hit, Delenn?
Jag kommer för att tjäna.
Vem tjänar du?
Jag tjänar sanningen.
Vad är sanningen?
Att vi är ett folk, en röst.
Kommer du följa mig till eld? Kommer du följa mig till mörkret?
Kommer du följa mig till död?
Jag det kommer jag.
Följ med.
Sir, vi får plockar upp en siluett vid yttersta gränsen för skanning.
Jag trodde det här området var långt utanför Minbari flyttvägar.
Ja, sir. Det är det.
Det finns inget skäl till varför de skulle vara här.
Om inte de letar efter oss.
Borde vi hoppa tillbaka till hyperrymd?
Nej. Vi hoppade precis in.
Jag vill inte anstränga motorerna men än vi behöver.
Dessutom, om det är dem, vill jag se om vi kan få se dem.
Kapten våra order är att undvika alla kontakt situationer...
om inte beordrade att göra så.
Jag är väl medveten om våra order, kommendör.
Nu ta oss in på en indirekt vinkel håll scanner på max.
Om vi gör det här rätt, så kommer de inte ens veta att vi är här.
Ja, sir.
Jag är förblir grå.
Jag står emellan mörkret och ljuset.
Mellan ljuset och stjärnan.
Skanners bekräftar okända skepp.
Vi läser av två primära skepp och flera förådds skepp.
Låt mig se det.
Det allt vi har så här långt? Bara en siluett?
Skanners har svårt att låsa på något.
De kanske använder någon form av kamoflauge teknologi.
Är det några fientliga aktioner än?
Nej, sir.
De kanske fortfarande inte sett oss.
Ta in oss närmare.
Jag vill ha så mycket information som möjligt.
Sir, våra order var att undvika...
De är att samla in information om Minbari och det ska vi göra.
Om vi har med oss en profil på ett slagskepp...
Så kommer de dela ut medaljer på rullande band.
Vi klarade av Dilgar, och vi kan hantera ett par små vilsna skepp.
Nu, ta oss in närmare.
Ja, sir.
Sensorerna har upptäckt ett eko som verkar följa våran kurs.
De kan vara utomjordiska skepp på väg in.
Jag har sagt till dem att gå till maxkraft på skannerna så vi kan bekräfta.
Det finns inget skäl att berätta för Dukhat förrän vi vet mer.
Sir, utomjordiska skepp ändrar kurs.
Rör sig mot oss.
Jag hittar skanners.
Extremt kraftfulla. Jag har inte sett något liknande.
De har sett oss!
All right, låt oss komma härifrån. Förbered hopp.
- Motorerna svarar inte. - Vad?
Alien skannerna stör vårat elektroniksystem.
Otrolig EMP signal.
Försöker gå runt.
De drog in oss med flit.
Ville ha in oss inom deras skanners, så de kunde stänga ner oss.
Du sa att du vill få så mycket information om deras skepp som möjligt.
Dom kanske vill fånga våra skepp för samma andledning.
Då vill vi vara säkra på att det inte händer, kommendör.
Gå till kod röd.
Försök öppna en kanal. Säg till dem att vi vill inget ont.
Vad är det?
Vi har plockat upp dessa Alien skepp närmar sig våran rymd.
Jag har aldrig sett de där markeringarna förut. Vilka är de?
Jag tror de är människor.
De har försökt kontakta oss, men vi förstår inte deras språk.
Som våran tradition, vi närmar oss med öppna kanoner.
På vems order?
Sir! Alien skepp har öppna kanonportarna.
- Är det redo att skjuta? - Jag vet inte. Det går inte att säga.
Tala med mig. Har de låst på oss?
Skannerna är för kraftfulla.
Jag kan inte säga om de var.
De har öppnat alla kanon portar.
Mästare, som traditionen av krigarstammen...
är en gest av styrka och respekt.
De ser våra vapen, och vi närmar oss rakt på.
Fiende antagande fientlig. Ladda vapen.
Alla batterier, alla främre kanoner...
Skjut fritt. Jag repeterar. Eld!
Eld!
Någon, hjälp mig! Hjälp mig!
Vi har träffat deras scanner utrustning! Vi kan dra nu.
All right, ta oss härifrån!
Delenn, vi måste slå tillbaka, men rådet är delat.
Följer vi dem tillbaka till deras bas och tar ut hämnd...
eller väntar vi, och försöker ta reda på vad som hände?
Din röst är den beslutande, Delenn.
Han var den bästa av oss.
De anföll utanprovokation. Det fanns ingen skäl.
Djur! Brutalt!
De förtjänar ingen nåd! Anfall dem!
Följ dem till deras bas och döda dem!
Alla av dem! Alla av dem!
Ingen nåd!
Med döden av deras ledare, Dukhat, blev Minbari galna.
De svor hämnd och började ett heligt krig...
som bara kunde sluta med en total utrotning av mänskligheten.
Incidenten du precis sett har blivit upprepad på ett halvt dussin baser...
de senaste dagarna.
Där Minbari anfaller, är inget kvar levande.
Även skepp som inte kan strida blir måltavlor och förstörda.
Så, ge upp i någon skala är inte val.
Alla försök vi gjort att kommunicera med dem...
har blivit tillbakaslagna.
De rör sig metodiskt genom de yttre kolonierna...
slår ut försvarsbyggnader och lämnar kolonierna sårbara.
Civila mål får vara ifred just nu.
Nu vi vet att Minbari använder ett rangsystem...
inkluderande en krigarstam.
Och vi tror de strider på ett speciellt sätt...
slår ut våra soldater först, och kommer tillbaka för resten senare.
De tänker eliminera våra försvars- kapacitet hela väga till jorden.
sen, finns inget som stoppar dem när de ger sig ut igen...
och slutför jobbet om att utrota varenda man.
Kvinna och barn av den mänskliga rasen.
Sen första kontakten, har vi inte vunnit ett enda slag för fienden.
Deras skepp är otroligt överlägsna mot våra egna.
Och de använder kamoflauge teknologi som vi inte kan slå.
Vi kallade hit er för ni skulle få se situationen själva.
Vi vill att ni går tillbaka till era enheter och får dem att förstå två saker:
Ett, vi behöver en seger mot dessa styrkor, vilken som helst...
för att förstärka moralen.
Två, om vi inte hittar ett sätt att slå Minbari...
Slutar mänskligheten med nuvarande generation.
Lediga.
De måste finnas ett sätt at slå dem, John
Men du såg de där.
Vilket skepp som kommer upp emot dem förlorar.
Jag har aldrig trott på en oslagbar fiende, sir.
Alla skepp kan förstöras.
Jag hoppas du har rätt.
Det kommer dröja ett par dar till innan Lexington är klar.
Motorerna laddas. Du kan gå och träffa dina släktingar.
Men du kommer behöva mig här, sir.
- De kommer förstå. - Är du säker?
Om du i mina skor vad skulle du göra?
Under normala omständigheter. nej.
Men efter det jag såg...
Skulle jag gå.
Lystring. Lystring på däck.
Ganya Ivanov, du har besökare i rum 7.
Du har fem minuter. kom till sak. Vi måste agera.
Susan, vad gör du här?
Du ska vara på universitetet.
Du känner mig, aldrig där jag ska vara.
Jag vill bara träffa dig innan du for.
Jag trodde storebröder skulle ta hand om deras lillesystrar.
Inte andra hållet.
Så, stäm mig.
Jag ska. Senare. När jag kommer tillbaka.
Jag var bara orolig, det är allt.
Jag har hört många hemska historier om vad som pågår där ute.
Det är inte så farligt som alla säger.
Jag klarar mig. Militären tar hand om sina egna.
Då stödjer du mig när jag beslutar att gå med i ett par månader.
- Susan Ivanov, du kan inte... - Jag kommer vara gammal nog då.
Pappa kommer inte godkänna det.
Det är mitt val inte hans.
Ivanov Ganya, rapportera till kaj 9 för omedelbar resa.
Jag måste gå.
Jag älskar dig, lilla syster,
Jag älskar dig också.
Ganya, vänta.
Kommer du ihåg när vi campade och gick vilse?
Och sen förlorade jag mitt örhänge, och blev vi funna.
Jag fann aldrig örhänget. Du fick mig att må bättre...
genom att säga att det var tur?
Jag kommer ihåg, men...
Här, ta det för god lycka.
Jag kommer inte bära det igen förrän du kommer tillbaka.
Förrän du ger tillbaka det till mig.
På det viset vet vi att du kommer tillbaka.
Ses snart.
Jag är ledsen men det finns inget jag kan göra.
Vi frågar inte om Centauri regering att hjälpa oss militärt.
Vi vet att det inte kommer hända.
Vi talar om taktisk och strategisk hjälp.
Ja, och vapen.
Ni och Minbari är två av de äldre raserna.
Eran teknologi är långt bättre än våran.
Med tillgång till några av era vapen så har vi åtminstone en chans.
Det är våran policy att inte ge vapen till en utvecklande ras.
- Vi betalar vad som helst. - Ja.
Och sen får vi betala priset.
När Minbari kommer efter oss för att vi hjälpt er.
Nej, jag är ledsen. Det finns inte pengar nog på eran planet...
för att göra en sådan risk rättvis.
- Londo om du bara lyssnar... - Till vad?
Rösten till en ras som är på väg att utrotas?
Nej, jag är ledsen.
Jag har alltid gillat människan, men vi kan inte riskera att reta Minbari.
Det finns inget jag kan göra, jag är ledsen.
Han vägrade hjälpa, precis som du sa.
Centauri bryr sig inte om någon annan än sig själva.
De ser hellre eran värld i lågor än att lyfta ett finger.
Så ser det ut.
All right, G'Kar, vad för hjälp kan vi få av Narns?
När vi drev Centauri bort från våran värld efter 100 år av ockupation...
tog vi många av deras vapen.
Vi plockade isär dem, studerade dem, lärde oss att vända deras egna vapen...
emot dem, och vi är villiga att sälja dem till er.
Är ni inte oroliga för Minbari?
Om de fångar någon utrustning, kommer de tro att det kom från Centauri.
och anfalla dem, och vi vinner ändå.
Och om de skulle få veta att vapnen kom från oss...
vi stod ut med 100 års slaveri.
En slav är immun mot rädslan för att dö...
därför att dö är enkelt endast att stoppa cirkeln av smärta.
Hur mycket kan ni sälja oss?
Så mycket ni har råd med. Men priset blir högt.
Människors valuta är sjunkit på den intergalaktiska marknaden...
så det kommer ta en tid att övertala Kha'Ri att sälja er vapen...
Och förse stöd, men jag tror det kan bli gjort.
Förutsatt att vi har en överenskommelse.
Vi är överens, G'Kar.
God kväll, Delenn.
Senaste rapporten från fronten.
Tre till av människornas kolonier har fallit.
Lämna det på bordet.
Jag tycker du borde vara mer nöjd med framgångarna i kriget.
Vilket nöje kan finnas i att slå en fiende...
som aldrig hade en chans att slå oss?
Är det sympati jag hör i din röst, Delenn?
Jag är överraskad.
Du blev vald av Dukhat, trots allt.
Dukhat skulle aldrig godkänt denna slakt!
Detta är enkel hämnd.
Det har gått förbi hämnd, Morann.
Detta är galenskap. Det är folkmord.
Ja, det är det.
Och du har rätt, Delenn.
Människorna kan inte stoppa oss.
Så, man kan bara undra varför krigarstammen...
har omfamnat det här kriget så positivt.
Vill du höra vad jag misstänker?
Jag dör av väntan.
Krigarstammen älskar att vinna...
och hatar att förlora.
Det är lättare att kriga mot en svagare fiende och bli garanterad vinst.
än att möta en mer farlig motståndare.
Är vi tillbaka till skuggorna igen?
De kommer att komma.
Och snart
Legender.
Inget annat.
Människorna är den riktiga fienden...
en fiende jag kan röra, se, och döda.
Ibland undrar jag vart din lojalitet verkligen ligger.
Hur vågar du?
Eller är det enklare att bara vara en fegis.
Morann, ut härifrån.
- Det var endast... - Jag sa ut härifrån!
Jag är ledsen, Delenn.
Jag var din gäst och agerade dåligt.
Inga ursäkter är nödvändiga.
När du anlände, sa du att du hade information åt mig.
Jag har gjort alla saker för att flytta alla Dukhat saker till det här skeppet.
Jag tog hit allt som var hans, Delenn.
Jag återskapade även hans fristad.
Endast du och jag har tillträde för stunden.
Jag tycker du borde gå dit, Delenn.
Jag tycker du borde gå dit väldigt snart.
Är du en Vorlon?
Ja.
Vad...
Vad heter du?
Kosh.
Vad vill ni?
Vad gör ni här?
Skapar framtiden.
Om du ser det här meddelandet, är det för att jag är död.
Jag lämnar detta i tillförlit hos Vorlons...
att ge till rätt person, vid rätt tid.
Jag ber dig lita på dem som jag har gjort.
De har kommit till oss i hemlighet, för att förbereda det kommande kriget.
De säger...
att vi behöver allierade...
i tanken, en ras som är okänd för oss kallad människan.
Om vi inte har gjort så än...
Hoppas jag att du kommer jobba med Vorlons...
för att finna dessa människor och föra in dem i kriget på vår sida.
De allierade till skuggorna samlas vid Z'ha'dum.
Deras mästare kan inte vara långt borta.
De måste stoppas.
Slutför jobbet jag påbörjat
Slutför det.
Människorna?
Ja, de är nyckeln.
Han visste inte.
Han kunde inte veta att vi är i krig med dem.
Och det är därför det måste stoppas.
Vi har förlorat tillräckligt med dyrbar tid på detta redan...
undanmanöver.
Om vi inte slutför det här snart, förlorar vi mer tid.
Det här stora kriget måste stoppas innan det börjar...
eller så dör miljoner människor.
De värsta fallen av strålnings förgiftade kommer bli tagna hit för behandling.
När detta går online, blir det den bästa byggnaden av sitt slag överallt.
Vi vet fortfarande inte vilka slags förstärkta...
energi vapen Minbari använder. Men när vi vet...
Vad fan är fel på dig, Franklin?
Gå ut. Det här är privat.
Jag fick precis den här rapporten om dina aktiviteter innan du återkom till jordstyrkan
Du spenderade tre år liftande på skepp, bytesaffärer...
som skeppsdoktor för gratis åktur.
- Det stämmer. - Du träffade en grupp Minbari.
Ett av deras skepp gick sönder. Det fanns ingen annan i närheten.
Jag gjorde vad jag kunde för att rädda dem.
Vi visste inte vad vi ställde upp oss emot. De dog allihop.
- Det är i rapporten. - Så fan heller!
Jag ser utlägg om deras språk, fysiologi, kultur.
Jag känner dig, Franklin.
Du var inte ute och söndags åkte. Du samlade in medicinsk data.
- Fanns det en autospion? - Ja.
Samlade du inte detaljerad data om deras DNA eller inte...
deras biologi, som har viktig information till krigsdivisionen?
- Ja, det gjorde jag. - Och vart är de noteringarna?
Sir, jag är en doktor. Mitt jobb är att rädda liv.
- I min åsikt... - Jag skiter i din åsikt!
- Jag vill ha de där anteckningarna! - Jag kan inte göra det.
Ursäkta? Jag tror inte jag hörde det där.
Jag kan inte tillåta att mina noteringar används till att tillverka en pest...
som kan förinta en hel ras.
Det är det dem gör med oss. Har du inte följt nyheterna?
Om vi gör likadant, hur är vi då olik dem?
- Fan... - Jag är ledsen general. Jag är en doktor.
Jag kan inte tillåta mina anteckningar att användas i produktion för vapen.
Under militära lag koder...
Tala inte till mig om koder!
Du kan inte tvinga mig att göra något mot mitt samvete!
Vakter!
Dr. Franklin är arresterad.
Han blir kvarhållen tills han ger mig informationen jag vill ha.
Jag vill ha hans kontor och hus genomsökt, varje liten datacell.
Jag vill ha alla rapportar och inspelningar konfiskerade senast 16:00.
Och gud hjälpe dig.
Från och med nu är blodet från varje soldat som dör i kriget på dina händer.
Ta ut honom härifrån!
Kommendören privata logg, tillägg.
Vi förlorade två skepp till idag på smygattacker.
Min gissning är att de mjukar upp oss för en större offensiv.
Kapten Sterns har inte sovit på två dagar.
Ryktet säger att det finns någon form...
av toppkryssare där ute som har förstört två dussin...
av våra skepp på de tre senaste veckorna.
Ingen har överlevt en attack än för att bekräfta det.
Hittar Minbari liknande sändningar.
Målet följer:
"9-9-7-2-1."
- Borde vara inom visuell syn. - Låt mig se.
Silhuett bekräftad.
Ser ut som en kort avstånds transport.
Alla batterier, gå till standby.
Uppfattat, batterier redo.
Kan vara en spejare eller...
någon som kommit bort från en större flotta.
Kan vara ett trick för att lura in oss i ett bakhåll.
- Ska vi följa efter? - Nej.
Jag riskerar inte flottan.
Hon lämnar synligt avstånd när som helst, och skannerna kan inte låsa.
- Lastkajen, detta är kaptenen. - Lastkajen här.
Sänd ut en sond.
Jag vill spåra den där transporten.
Hon har ett bra försprång för dig, Eagle 7.
Uppfattat. Full gas.
Eagle 7 till Lexington...
hon har brunnit ut.
Vänta, Eagle 7.
Ta oss in.
Några med radiosändningar?
Nej. Hon går tyst.
Fortsätt ta oss in.
Sir, jag gillar inte det här.
Precis innan transporten brann ut, tände den sina främre finjusteringsraketer.
Sänkte farten till nästan ingenting.
Nu, om jag flydde från fienden, med trasiga motorer...
Skulle jag försöka hålla min tröghet gående på chansen att man kom undan.
Inte bara ligga där och vänta på att bli fången.
Eller han kanske vill bli fångade levande...
än att riskera att dö i det där asteroidfältet.
Eller så vill de ha oss i en precis förberedd situation.
Kapten deras motorer är mer precisa än våra.
De kan låsa på en yta mindre än 92 meter.
- om de hoppas in i mitten... - Jösses...
Detta är flottans kommendör. Alla skepp, backa.
Nej!
Huvud system träffade.
Vapen och motorer är nere. Bara navigationssystem fungerar.
Order?
Kapten? Order?
Situationen börjar gå ur kontroll, Lenonn.
Så här långt, har vi bara slagit de yttre kolonierna.
De är sparsamt befolkade med minimala försvar.
Snart kommer vi anfalla kolonier och stat- ioner närmare till människornas hemvärld.
Varje dag som passerar ser med död...
och varje död kommer göra det mycket svårare att ingripa.
Då...
vad föreslår du?
Vi måste hitta ett sätt att öppna förhandlingar...
ge oss tid att finna en lösning.
Det är därför jag behöver dig, Lenonn.
Jag kan inte kontakta människorna direkt.
Eller fråga någon annan medlem av det gråa rådet att göra det.
Vi kan inte agera själva.
Men någon annan...
kanske kan kontakta dem inofficiellt.
Någon annan som dem skulle respektera...
med en historik av likgiltig lojalitet.
Någon som du, Lenonn.
Jag uppskattar komplimangen, Delenn, men...
hur gör jag det här?
Om jag försöker kontakta dem rakt på...
kommer gråa rådet höra om det och lägga sig i.
Och människorna kommer säkerligen tro att det är en fälla.
Våra underättelsetjänster rapporterar...
att människorna har gjort en överens- kommelse med Narns om att köpa vapen.
Genom Narns, kan vi arrangera ett möte på neutral mark.
Men faran är stor.
Att leva är att riskera.
Jag ska meddela mina jägare att ta kontakt...
med Narns regering och sätta hjulet i rörelse.
Med tur, kan mötet ta plats om kanske tre veckor.
Möjligen fyra.
Det får duga.
Jag har samlat information om deras språk och kultur.
Jag fixar en kopia till dig i eftermiddag. Det kan visa sig användbart
Tack, Lenonn.
Nej.
Tack.
Vid min ålder...
Jag fruktade att jag aldrig igen skulle få chans att tjäna mitt folk...
som en från min order borde.
Tack...
för att du ger mig chansen.
Jag kommer möta...
vad som än kommer med glädje.
Bryggan till motorrummet. Har vi nån kraft än?
Nej. Sir.
- Kommunikation. - Sir.
Kan vi kontakta jorden, sända ett sos?
Det är möjligt.
Men, sir...
den där Minbari kryssaren lämnade endast oss för den trodde vi var döda.
Om vi sänder ett sos...
kommer den tillbaka och slutför jobbet.
Om vi sitter här och inget gör är vi lika döda.
Uppfattat, sir.
Vapenkontrollen...
har vi några taktiska atombomber kvar?
Uppfattat. tre st två megaton stridsspetsar med närhetsstubiner.
All right. Jag tillåter användning av taktiska atombomber.
Vapenkontrollen, ta bort deras stridsspetsar...
ta ner dem till lastkaj 9, så fort som möjligt.
Kommunikation, stå redo att sända sos signal, men inte förrän jag ger order.
Ja, sir.
Nu...
Det skulle vara...
mindre än hederligt om jag sa att detta skulle funka, det kanske gör.
Och det kanske inte gör det.
Vi kan lika gärna sprängas precis bredvid fienden.
Men vi har åtminstone en chans att ta dem med oss i fallet.
Om ingen har än bättre ide.
Nötter.
All right, då håller vi oss till min plan.
Jag ville inte leva för evigt iallf.
Okej vi har bomberna på plats.
- ÄR på väg tillbaka nu. - Uppfattat.
All right, sänd sos signalen.
Hoppas vi inte behöver vänta för länge. Jag vet inte hur mycket mer vi kan ta.
Kommendör...
Jag tror din önskan slår in.
Vi har ett eko på ingång, kan vara dem.
Kommer inom räckhåll...
nu.
Bryggan till navigation.
Fienden har ett klart läge. Öppnar finjusteringsraketerna.
Få in oss bakom en av de där asteroiderna, låt dem tro att vi flyr.
Om dem vill slutföra jobbet, låt dem komma till oss.
Nu kör vi.
Hon låser på oss, sir.
Lite till.
Vapenlås är bekräftat.
Energi stråle! Dem är redo att avfyra!
Nu!
Hon är utom räckhåll för bomb två. Bara en kvar.
Syns i helvetet.
Vi planerar att sända det här...
på alla stora planeters nätverk de närmsta tre dagarna.
Black Star var deras flaggskepp.
Vi har visat att vi kan tänka ut det och slå ut det.
Och om någon medlem ur pressen frågar...
om moralen i att sända ut ett sos och slå ut fienden...
påminn dem om att Minbari tar inga överlevare.
De var på uppdrag att mörda de överlevande besättningen på Lexington.
De fick betala priset.
Lediga.
Det var kvickt tänkande, kommendör.
- Du ska bli befordrad. - Tack sir.
Du hade rätt i att stanna där du var.
Tack för att du argumenterade med mig.
Nu, har jag ett annat jobb åt dig.
- Men mitt skepp... - Det kommer ta ett tag att reparera.
Jag behöver för detta omedelbart.
Kommendör Sheridan, det här är G'Kar...
från Narn regimen som har bestämt sig för att sälja oss vapen som jämnar ut slaget.
Han är också har för att arrangera ett hemligt uppdrag.
- Kommendör. - Sir.
En Narn kryssare kommer transportera dig till en övergiven lyssningsport...
i sektor 919...
där i teorin...
du kommer mötas upp av en representant av Minbari.
Notera:
Jag sa " i teorin."
Vi har hört att element av deras regering vill ha ett möte...
för att diskutera fram en lösning av kriget utan utrotandet av jorden.
Mycket progressivt av dem.
Det kan också vara ett trick.
Vi vill att du tar kontakt...
sen du visat att du kan hantera dig om saker blir för hett.
Din historik på första kontakter är otrolig.
Och jag är förbrukningsbar.
När vi vet om det är säkert och att de är seriösa, sänder vi in förhandlare.
Någon mer i mitt team?
Bara en.
Kommendör Sheridan, Dr. Stephen Franklin.
Han har haft en liten del av fysisk kontakt med Minbari före kriget.
Han kan verifiera att de är dem de utger sig för att vara...
och kan vara bra att ha om saker går dåligt.
Är du frivillig?
Tja, jag hade inte mycket val.
Det ända sett att komma ur isolering.
En lång historia. Berättar senare
Vad om en tolk?
Vi har hört att din kontakt har studerat erat språk.
Men bara ifall att, så följer jag med sen jag kan Minbari och Engelska flytande.
Jag behöver inte berätta för dig hur viktigt det här uppdraget är, kommendör.
Det har bara gått ett par månader...
men det är miljoner liv på spel i de inre kolonierna.
Mer här i hemsystemen.
Det här måste gå bra, John. Det finns inget annat val.
Och om den enda vägen ut för jorden är att ge upp?
Officiellt är det upp till förhandlarna.
Det är mina order.
Inofficiellt...
vi förlorar det här kriget, John.
Och om den enda utvägen för människo- rasen att överleva är att ge upp...
så kommer vi ge upp.
Order.
Vi alla har våra order.
Det är något som du inte förstår än.
Du tror att gå att lägga sig är en order...
att städa ditt rum är en order.
De svåra orderna...
de är dessa du upptäcker senare.
Order att lämna dina vänner på slagfältet.
Order att...
skjuta de svaga och maktlösa.
Mina order...
Mina order var att hindra Narn från att använda kriget...
för att skaffa nära band med människorna.
Mina spioner fick veta om ett uppdrag Narn hade i Epsilon systemet.
Vi trodde det var en vapen transport.
Vi visste inte...
vi kunde inte veta att det var ett försök att stoppa kriget.
Och så, jag gav order att hindra dem.
Stora skapare, förlåt mig.
Vänta en sekund. Vi behöver hitta strömtillförseln.
Jag hoppas bara solbatterierna fortfarande funkar.
Dr.Franklin, kolla utanför. Se om vi kan säkra platsen.
All right.
Vet du, Kommendör...
om vi inte kan lösa det här kriget ni har...
finns det alltid en plats för en sån som ni bland vårat folk.
Vi kan ordna en säkerhet för dig och några andra.
Tack...
men ska min värld försvinna, följer jag med den.
Ett slöseri med material. Mest olyckligt.
Goda doktor, jag sa just till din...
Försiktighet...
bara.
Du, Sheridan?
Ja.
Jag visste inte att du fått veta vem som skulle komma.
Vi vet mer än du tror.
Jag vet också vad du gjorde mot...
Drali Fi.
Black Star.
Vi gjorde precis vad ni skulle gjort mot oss.
Vi gjorde det bara först.
Jag vet.
Det var nödvändigt.
Jag vet också att många av mitt folk...
kommer inte glömma.
Jag talar till er...
för dem.
Vi måste hitta ett sätt att lösa det här...
så att många av ditt folk inte blir dödade.
Vi...
Ja?
G'Kar, ett skepp kommer genom hopp punkten!
Får du några avläsningar på det?
N'Fal? N'Fal, kan du höra mig?
Ner på golvet!
De visste aldrig...
vilka som anföll dem.
Varje sida antog att det var ett löst fragment av deras egen regering.
Men det var vi.
Och det var min order som förstörde...
deras sista chans till fred.
Hjälp mig.
Hur mår han?
Inte bra.
Vi behöver honom levande.
Det kanske inte är...
möjligt.
Jag är ledsen...
Jag gjorde saker värre.
Försök att inte tala.
Nej, du måste lyssna.
De kommer leta efter mig.
Och de kommer anklaga dig...
för mig.
Och kriget...
kommer bli värre.
Lyssna...
försiktigt.
Och upprepa exakt.
- Fick du det? - Japp.
Som Lenonn hade lovat...
kom Minbari snabbt.
Vänta.
Jag har ett meddelande.
Jag sa, "Jag har ett meddelande!"
Jag vet vad som finns i Dukhat´s heliga plats.
Jag vet vad som finns i Dukhat´s...
Jag vet vad som finns i Dukhat´s heliga plats.
Sluta!
Vad finns i Dukhat´s heliga plats?
Låt dem gå.
- Satai... - Ja sa, "låt dem gå."
Det har varit tillräckligt med död idag.
Isil-zha.
Vad betyder det?
Framtiden.
Är det slut på historien?
Slut?
Nej.
Nej, inte slutet.
Vid poängen som jag beskriver...
hade 50,000 kanske 60,000 människor död i Minbari kriget.
Med deras ända chans till fred förstörd och Lenonn död...
ökade kriget.
Slut på historien?
Tillbaka! Jag är träffad!
Nej.
Inte slut alls.
Den största slakten av dem alla...
väntar fortfarande på oss.
Och det förändrade allt.
Allt.
Det är ironiskt, eller hur?
Jag blockerade alla fönster i palatset för jag var rädd..
att om jag kom runt hörnet och såg det här oförberedd...
att jag skulle bryta ihop och gråta.
Och ändå spenderar jag all min tid i det här rummet...
tittande på det.
I mitt liv, hade jag fyra fruar.
Jag brydde mig djupt för dem alla.
Men jag älskade Centauri Prime.
Älskade varje gata, varje torn...
varje tum av våran värld.
Allt jag gjorde, gjorde jag för henne.
Och titta vad vi gjort mot henne.
Det finns hopp.
Men det kommer bli svårt.
Det kommer bli så svårt.
Vart var jag?
Ja.
Kriget.
Människorna, tror jag, visste att de var dömda.
Men där en annan ras skulle gett upp i förtvivlan...
slog människorna tillbaka med ännu större styrka.
De tvingade Minbari att slåss...
för varje tum av rymd.
I mitt liv har jag aldrig sett nått liknande.
De skulle gråta...
de skulle be, de skulle säga hejdå till sina kära...
sen kasta sig själva...
utan rädsla och tvekan...
mot dödens ansikte.
Aldrig ge upp.
Ingen som såg dem slåss mot...
de omöjliga kunde låta bli att bli rörd...
av deras mod.
Deras envisa stolthet.
När de tog slut på skepp, använde dem vapen.
När de tog slut på vapen använde de knivar...
och pinnar och deras bara händer.
De var magnifika.
Jag hoppas bara...
att när det är min tid...
Att jag får dö med hälften av värdigheten...
som jag såg i deras ögon vid slutet.
De gjorde detta i två år.
De tappade aldrig modet.
Men i slutet...
tog de slut på tiden.
Är vi online?
Det här är...
Det här är presidenten.
Jag har precis fått veta att våra mellan baser...
vid Beta Durani och Proxima 3...
har fallit till Minbari.
Vi har förlorat kontakten med Io...
och måste dra slutsatsen att de också blivit anfallna.
Våran militär tror...
att Minbari tänker gå förbi Mars och slå direkt mot Jorden...
och att anfallet kan komma när som helst.
Vi har fortsatt att sända våran kapitulation...
och bett om nåd.
Och de har inte svarat.
Vi kan därför dra slutsats...
att vi står vid skymningen...
av den mänskliga rasen.
För att köpa mer tid...
för våra evakueringstransporter att lämna Jorden...
frågar vi efter stödet från varenda skepp...
med kapacitet att strida...
att ta del i ett sista försvar av våran hemplanet.
Vi ska inte ljuga för er.
Vi tror inte att överlevnad är en möjlighet.
Vi tror att alla som går med i denna strid...
kommer aldrig hem.
Men för varje tio minuter...
som vi kan stoppa den militära framryckningen...
får flera hundra civila...
chans att fly till neutral rymd.
Dock att Jorden möjligen faller...
måste mänskliga rasen få en chans...
att fortsätta på annat håll.
Ingen större uppoffring har någonsin blivit frågad...
av folk som den jag frågar nu...
att ställa sig upp en sista gång...
en sista strid...
att hålla linjen mot natten.
Må Gud...
vara med er alla.
Vi är nästan inom räckhåll för människornas hemvärld.
De gråa rådet borde samlas...
för att se slutet på våran stora kampanj.
Vad är äran i att utplåna en hel ras, Coplann?
Inte lika mycket som i början.
Det har varit en lång väg, Delenn.
Men vi är nära slutet på vårat...
heliga krig.
Men är vi längre heliga?
Varför är det så att varje gång vi talar...
talar du bara i frågor?
Därför frågor är allt jag har kvar.
Och efter idag...
Tror jag att det är allt jag kommer ha kvar.
Men ta åtminstone dina frågor till gråa rådet.
Vi måste alla vara där i slutet.
Är ni fortfarande här?
Vi har alltid varit här.
Jag har misslyckats.
Om en liten stund...
börjar den sista slakten.
Jag vet att de andra inte vill det.
Till och med Morann, är trött på krig, trött på blod.
Kriget har tagit...
ett liv av sig själv.
Och det kommer fortsätta till sitt blodiga slut...
oavsett våra känslor.
Jag tror...
Jag tror de andra bara behöver ett skäl att förhala.
Eller tänka om.
Men det finns inget sådant skäl.
Och vi har slut på tid.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Berätta för mig...
Berätta för mig vad jag ska göra.
Sanningen pekar mot sig själv.
Vad?
Sanningen pekar mot sig själv.
Jag förstår inte.
Det kommer att du göra.
Men...
- Gå nu. - Gå.
Innan det är för sent.
Alpha 7 till basen.
Jag plockar upp energivågor vid horisonten.
Alpha 7, kolla upp vad som finns där ute.
Uppfattat.
Några fiender på skärmen?
Nej, Alpha 7.
Alla andra skvadroner, håller radiotystnad...
tills Alpha 7 kollat upp det här.
Närmar mig spårvågorna.
Än så länge ingenting.
Det kan vara bara ett eko eller...
Åh, jävlar.
Vi har en spejarpatrull. Repeterar. Vi har en spejarpatrull.
Fiender på ingång. Låser på mål.
Vänta. Vänta.
Alpha 7!
Han är borta.
Plockar upp fiendesändningar.
Stanna i formation!
Håll linjen! Ingen kommer igenom för något!
Uppfattat.
Alpha ledare, du har en Minbari bakom dig.
Det är dags.
Säg åt de andra att hoppa.
Jag tar honom.
Söker fighter, nej! Mitchell, stanna i formation.
Det kan vara...
Åh herregud.
- De är överallt. - Vi kan inte stoppa dem.
De låser på mål!
Det är en fälla Michell!
Jag har ett rent läge. Jag kan ta dem.
Mitchell, tillbaka, tillbaka.
De strider tappert.
De kan inte skada våra skepp...
men de fortsätta att försöka.
Stridande eller inte...
vet de att de kommer att dö, så är...
det här mod...
eller enkel desperation?
Bakre stabilisatorer träffade. Vapensystem nere.
Försvars nätet nere. Kraftverk nära kritisk massa.
Minbari låser på mål.
Om jag ska dö, tar jag er djävlar med mig!
Sikta på huvudskeppet. Full gas för kollision. Efterbrännare på min signal!
Nu!
Vi borde ta ombord en för förhör.
Om våra steg är ett slutligt anfall på deras värld...
måste vi veta deras försvar.
Okej, Delenn. Välj en.
Men fort.
Vi blir av med kandidater fort.
Sanningen pekar mot sig skälv.
Den där.
Jag följer med dig till förhöret.
Varför gör ni...
det här?
Rapportera mig om du vill.
Men jag har sett mer död än någon någonsin ska behöva se.
- Jag vill inte se mer. - Delenn.
Om du verkligen vill förstöra Jorden...
- Kommer jag inte titta, jag... - Delenn...
vi använder Triluminaren...
för att genomsöka människan.
Du borde komma och se.
Jag hämtar den andra.
Ni borde...
alla komma och titta.
Triluminaren bekräftar det.
Människan har en Minbarisk själ.
Och inte vilken själ som helst...
Valens själ.
Jag kan fortfarande inte tro det.
Men Triluminaren är våran mest heliga relik.
Den kan inte bli ifrågasatt.
Minbari dödar inte Minbari.
Det är våran största lag.
Valen måste ha blivit pånyttfödd in i denna livsform...
för att berätta för oss att människorna är viktiga.
Viktiga i nästa fas...
det kommande skuggkriget.
Vi kan inte döda dem.
I Valens namn...
och till den som är Valens skugga i detta liv, vi kan inte döda dem.
Säg åt skeppen att sluta skjuta.
Säg åt dem, Coplann.
Säg åt dem nu.
Vad om människan?
Han vet vad vi hittat.
Vi kan inte döda honom.
Och vi kan inte låta honom berätta för någon annan.
Om vårat folk får veta om det här...
innan vi kan förbereda dem, skulle det bli katastrofalt.
Sänd efter en telepat.
Vi tar bort det här minnet från han hjärna.
Han måste bli övervakad för att försäkra att han inte minns.
Lämna det till mig.
Vi håller honom nära oss på ett eller annat sätt.
För de närmsta tio åren...
skulle en fråga förundra 100 världar:
Varför gav Minbari upp slaget vid gränsen...
av självaste aftonen till seger?
Svaret på den frågan...
skulle för evigt förändra galaxen.
Vad hände när det fick veta?
Det...
är en annan historia...
för en annan gång.
Du kan inte förvänta dig få höra alla historier på en gång, vet du.
Men kort efter kriget slutade...
tog Jordens president ett beslut.
Senaten har godkänt finansieringen av konstruktionen av Babylon station...
som ska ligga i neutral rymd mellan flera regeringar.
Tillsammans, stod vi vid aftonen av utrotning...
som resultat av ett hemskt, hemskt misstag.
Ett misstag som ingen av oss har råd att göra igen.
Babylon stationen är en plats att lösa våra problem fridfullt.
Det är, vi tror...
är vårat sista hopp om fred.
Men som alla goda saker...
tog de dem ett tag att lösa det.
Där. Nu har du din historia.
Ni måste gå nu.
Jag har saker att göra.
Jag hoppas det inte var något jobbigt, ers majestät.
Nej. Tack...
för att du tillät mig att se glädje en gång till...
innan det blir...
för mörkt för mig att se något alls...
något mer.
Kära dam...
Jag skulle vilja tala med dig...
på en strand.
Någonstans.
I bara fem minuter.
Vad underligt...
att komma så här långt...
och vilja så lite.
Barn...
kommer ni minnas historien?
Kommer ni minnas mig?
Hela mitt liv, ers majestät.
Okej då. Gå.
Vad hände med Sheridan och Delenn?
Vad hände med slutet av historien?
Sheridan blev president för en stor allians...
Delenn jämt vid hans sida.
Historien...
är inte över än.
Historien är aldrig över.
Nu gå.
Levde de lyckliga i alla sina dagar?
Lyssa.
Levde de lyckliga i alla sina dagar?
Det återstår att se.
Jag behöver en till flaska.
Jag behöver många flera flaskor.
Och sen...
vänta en timme...
och ta hit fångarna.
De tillåter oss en sista stund tillsammans innan...
Det är okej, John.
Jag accepterade det här ödet för länge sen.
De kan inte komma åt mig.
De kan inte skada mig.
Jag är inte rädd.
Inte om du är med mig.
Våran son är säker.
Det är allt som räknas.
John...
Jag älskar dig.
För framtiden.
Mina gamla vänner.
Översättning: Fenix